# Z *Bestiáře průsvitných běsů*

## Dvojstíni neboli běsi mezi sklem

**Řád:** běsové éteru
**Přirozenost:** éterická, přivolaná
**Nebezpečí:** mimořádné

---

Dvojstín není neviditelný tvor. Je to tvor **éterický**, který se naučil vstupovat do našeho světa. Nemá dvě těla ani dvě oddělené podoby. Je jedinou bytostí, která uhýbá úderům tím, že ustupuje na druhou stranu závoje.

V materiální rovině se ukazuje jako vysoká postava utkaná z kouře a stínu. Tvář postrádá; na jejím místě planou dva jantarové body. Prsty jsou dlouhé a zahnuté jako nástroje ranhojiče. V éteru nabývá ostřejší podoby: vyzáblé tělo, kůže jako ohořelý papír, pod ní pukliny tlumeného oranžového světla a tvář příliš klidná na věc, která loví.

### Znamení přítomnosti

- chlad bez průvanu a kovová chuť na jazyku,
- hlas známého člověka přicházející z nemožného místa,
- rána chladná a šedá, ačkoli si zraněný pamatuje pouze obyčejnou nehodu,
- tmavé znamení dlaně nad srdcem,
- stín, který se při úderu neuhne, nýbrž zmizí **do strany světa**.

Dvojstín krade hlasy a skrze své znamení mate paměť. Může přepsat vzpomínku na několik posledních okamžiků, avšak nedokáže změnit samotnou ránu. Věř proto krvi dříve než paměti a nikdy nenásleduj známý hlas tam, kde nevidíš jeho ústa.

### O klamné smrti

V našem světě nelze dvojstína zahubit. Smrtelně raněný se nerozplyne v popel: posledním, nezadržitelným úkrokem se vrátí do hraničního éteru a zůstane mu poslední jiskra života. Sůl, pouta, zákaz přenosu ani umlčené kouzlo tomuto úkroku nezabrání. Mnozí lovci tak sklonili zbraň před prázdným místem a prohlásili vítězství, zatímco jejich kořist o jediný krok vedle čekala.

Éter je jeho domov a hojí jej. Každou chvílí, kterou tam získá bez pronásledování, zaceluje rány. Pouhé **vyhnání** jej proto nezničí; pošle jej právě tam, kde je nejsilnější.

Zabít jej lze pouze v **hraničním éteru**. Nevyžaduje to tenké místo, otevřenou trhlinu ani dva současné smrtící údery. Rány zasazené v našem světě si nese s sebou, ale poslední rána musí padnout v jeho vlastním.

### Doložený způsob úplného zničení

1. Postav lovce **na obě strany závoje**. Nejméně jeden musí čekat v materiální rovině a nejméně jeden v hraničním éteru.
2. Útoč bez ohledu na to, na které straně se dvojstín právě ukáže. Všechna zranění patří jedinému tělu.
3. Když ustoupí před lovci v našem světě, musí jej přivítat lovec v éteru. Když prchne z éteru, musí narazit na připravené zbraně v našem světě.
4. **Doveď poslední úder v hraničním éteru.** Padne-li tam, zahyne úplně a nemá se kam ukrýt.

Není nutné odpočítávat údery ani zabíjet dvě podoby zároveň. Lovci mohou čekat na znamení, zadržet vlastní ránu nebo si předem určit pořadí. Podstatné je uzavřít obě únikové cesty a nedopřát tvoru jedinou klidnou chvíli v éteru.

Dokážeš-li mu návrat do našeho světa zakázat kouzlem či pečetí, může éterický lovec dokončit práci sám. Druhá skupina není součástí jeho smrti; pouze zavírá únikovou cestu.

> **Varování:** Nezaměňuj zahubení za spoutání. Vazebný kruh může dvojstína zadržet a železný zvon odhalit, avšak dokud žije, každé porušené pouto vrací do světa trpělivého nepřítele. Chceš-li jej zničit, následuj jej domů.

---

*U odstavce o jantarových očích jsou nehtem vytlačeny dvě krátké rýhy. Poslední věta je dvakrát podtržena.*
